Élő fénytől szikrázik oly fehéren
![](https://aladar.me/media/posts/722/fabrizio-conti-dqeElNxmUbQ-unsplash.jpg)
J-nek volt egy olyan mondata, hogy nem szereti, amikor belesír a szemüvegébe. Én ma a beszélgetésünk után a kék szemüvegemben voltam a parton, és örültem, hogy nem látják, sírok, pontosabban folyókban könnyezek.
Idilli világoskék víz, nagy pamacsokban felhők, kacsaanya, aki a kiskacsákat odaviszi a parton a horgászhoz, hogy ételt adjon nekik.
Aztán leültem, Mezítláb on.
Az M csak egy darabig vitt el szombaton, onnan magamtól megyek.
O foglalt, hiszen hogy is lenne más, akkor nem lenne lecke.
A-val két éve ugyanez volt, és ő elérhető volt, másfajta dinamika. Úgy tűnt, hogy Anyám hozza ezt a lehetőséget halálában. Én meg nem mentem, problémáztam.
Most, ebből a perspektívából – holotrop környezetben!, Cait modulján! – ez a növekedésről szól, és ez most történik.
Sírni, törődni, lenni a szívben.
Szétterjedt a szívből vállig és a rekeszizom aljáig.
Olyan képeket láttam, hogy megyek Ozorán, és hagyom ezt a folyamatot menni, és leveszem a szemüvegem, és úgy sétálok, hogy zajlik, és sírok az örömtől és fájdalomtól, és hagyom, és nagyon-nagyon szeretek.
Kendőzetlen csinos harangteste.
Az emberek szemmel kapcsolódnak, meg máshogy, aztán később már "normálisan" sétálok ott.
Külső-belső folyamat teljes egészében, nem lehet különbontani, ugyanaz, mint amikor lementünk hajnalban a Nagyszínpadhoz. Csak a nagyszínpad minden, az egész élet. Lenni a szívben, törődni.
Élő fénytől szikrázik oly fehéren.
Viccelődve.
---
Összetevők még
engedd magad szeretni, mert szeretetben vagy
szeress minden embert
igazat mondj
elengedem, visszajön, mert szeretetben vagyunk